Привіт Зак.
Як справи?
Дідусь спить.
Не потрібно цим бавитись.
Це дідуся.
Добре.
Тато, вставай.
Забери це.
Ти вже прийняв ліки?
Привіт Коді - Привіт ма.
Як мій зайчик?
Ти сигарети купила?
Слухай Зак.
Хочу тебе просити посидіти з малим?
Я хотів піти в місто.
Я мушу батька відвезти, пізніше прийде Алан.
То я везу батька, добре?
Коді, прогуляємось.
Дякую. - А я буду за кермом?
Тато, давай я тебе відвезу.
Біжи, заводь.
Коді.
5 стіл!
Я думав ти затримаєшся трохи, твій напарник ще не прийшов.
Ей, Пікассо, це їдальня а не Лувр. Клієти чекають!
Що так довго! Я вже мушу бігти.
Коді! Збирай речі.
Привіт Гейбстер! - Привіт чувак!
Згадуєш як на скейті кататися.
Я залишив малого в машині.
А ти з малим? - Не маю з ким залишити.
О.К. Поїхали.
Мусиш кудись поступати. Знаєш скільки там класних дівах!
Ви з Торі розійшлися? - Так, ніби.
Ніби...
З нами малий!
Він спить. - Ні не сплю.
От засранець. - Він вдає що спить.
Це смердить як сигарети Алана - Хто це?
Мамин бойфренд.
На цей тиждень.
Чого не поступаєш?
Покажи в академії свої роботи, покажи людям, виставляй їх.
Зараз не так все просто, в мене навіть такої можливості немає.
Спробуй якось заочно вчитися? Подумай.
Заочно... О.К, буду думати, як скажеш чувак.
Каларт - це моя перепустка в майбутнє. - Ти повинен був вчитися, а не кидати.
А як там в тебе? Як твої успіхи?
Кожен день дивлюсь порнуху.
Ну ти розводиш мене. - Та все О.К. й головне стабільно.
Чим після будеш займатися?
Моя хоче щоб я спочатку закінчив коледж й пізніше зайнявся зв"язком.
Що ти маєш на увазі?
Відкрив свою справу, наприклад в бізнес комунікаціях.
Почав займатись солідним бізнесом. Щоб добре одягався і заробляв гроші.
Тобі теж треба починати щось робити в цьому житті.
Так, поговоримо про це пізніше.
О.К. - Я серйозно!
Давай прилітай до мене.
Добре? - О.К.
Все гаразд? Тримайся.
Обіцяєш? - Так.
О, нарешті. Давай швидше!
Хочу в туалет!
Я вже виходжу.
Я думала ти залишишся. Я була на закупах.
І запросила Елен...
Ти ж зараз вільний чи я щось не знаю.
Торі чекати постійно тебе не буде.
Земля, земля. - Коді не заваджай, подивись ТВ.
Тримай.
Все не так як ти думаєш. Мені зараз тяжко.
На разі.
Класні малюнки.
А цього ти коли намалював?
Вже давно.
Моя мама також тут працювала.
Часом довго чекав на неї та малював.
Давай покажу як.
Закругляєш...
Тепер зафарбуй.
Тримай срібний.
Хто був тоді з тобою?
Коли? - Коли ти малював.
Нікого.
А дідусь?
Він був дуже хворий.
Це був твій тато.
А ти мій - Ні Коді.
Я твій дядько. Твоя мама мені сестра.
Отже, я твій дядько.
Ні, ти мій тато.
Малюй, малюй.
Давай
Привіт Зак.
Зак, залишишся з малим.
В Алана помінялися плани.
Знову будеш нянькою.
Я вже здогадався.
Привіт мавпочка. - Що робиш?
Вгадай. - Нянька.
- Так.
Передзвоню тобі пізніше. - А ти де?
Ало, ти там? Зак, я тебе не чую.
Слухаю. - Ало.
Я слухаю. - Чуєш? Ало.
Торі, я якраз...думав про тебе.
Джіні, що за х**ня?
"Татко" вкурвився...
Малий щойно заснув. - Та він міцно спить.
Будьте трохи тихіше, О.К!
Сигарета є? - Є. Іди сюди.
Думав, що останній раз тобі було досить.
Я вже маю більше досвіду.
Пізніше будеш гараж чистити?
Я не часто тут буваю, так інколи.
Океан поруч, зручно і порядок зроблю заодно.
Зрозуміло.
Я залишаю тут доску.
Без питань. Як твої справи? - Нормально, добре.
Давно тебе бачив. Чим зараз займаєшся?
Та підробляю трохи. - А ти?
Та так приїхав, відпочити.
Думав ти не любиш сюди приїзжати?
Сумую за океаном.
Ти ж у Лос-Анджелесі. - Так там не катаються.
Хочеш?
Посерфувати? - Ну... так.
Є ще пара прийомів, яких вчитель тобі не показав.
Будеш летіти як птах.
А може студент вчителя повчить?
Хвилі збільшуються.
Іде приплив.
Де ти зараз?
В Джені в Сан-Педро. Наразі.
Біля батьків і таке...
Приїзджай сюди коли захочеш.
Як в старі часи?
Тільки без Гейба.
Так. Часто бачитесь?
Інколи. Минулого року забіг з друзяками. Як завжди, вечірку влаштовував.
Це в його стилі.
Що у Джіні?
Без змін, стараюсь помагати.
Не уявляю її в ролі матері.
Коді мабуть вже великий?
Так, вже 5 років. Час летить.
Чим дальше, тим швидше.
Привіт мавпочка. - Привіт!
Що тут робиш?
Собаку вигулюю на пляжі. Ідеш до нас?
Добре, зараз підійду.
Залишишся ще трохи?
Добре. Може пива вип"ємо. - О.К.
З ким ти? - З Білі. А це хто?
Це Шон. - Брат Гейба?
Не часто він сюди повертається. - Він зараз в Лос-Анджелесі.
Рада тебе бачити. - Я також радий.
Вперед. Покидай трохи. - Скільки вже будеш про мене говорити?
Добрий кидок. Привіт, я Торі.
Пам"ятаю, тобі було 13, ти тоді була кучерява.
В тебе був класний пес.
Він завжди мочився на наші книжки.
Ти далі зустрічаєшся з чим гавнюком?
Як бачиш.
Тому я тепер ніколи не готую курку...
Ти як завжди щось вигадуєш!
Шон, так? Ти старший брат Гейба?
Так.
Ти тепер в Голівуді пишеш сценарії?
- Можна й так сказати.
А ти? Ти далі з Торі?
Ти що голубий? Вона класна баба.
Ти давно повинен зробити наступний крок.
Вже закінчився приплив. - На те виглядає.
Заграєш з Торі?
Так, трохи.
Ви вже давно зустрічаєтесь.
Наразі на паузі.
Вона мій єдиний друг.
Невраховуючи Гейба.
Якось буде... - А ти зустрічаєшся з кимось?
Ні, недавно розійшовся.
І тому ти тут?
Ні.
Так.
Я виїхав з нашої квартири, а нове місце ще не готове.
Вибач.
Як ти могла його там залишити?
Не їдь, Джіні.
Я за ним заїду.
Я мушу бігти.
Торі просила її підкинути... - Нема питань, щось організую.
Їдь обережно.
Радий тебе бачити.
Я також.
Я йду.
Іди сюди. - Я втомилася.
Це я написав таке лайно?
На скейті Гейб та Зак.
Чи хтось чує?
Прийом.
Хто це?
Вчитель не впізнає?. - Мабуть таки це старість.
- Ти де це знайшов? - Та тут в шафі.
Ми з Гейбом могли годинами так говорити.
Навіть не думав що вони ще працюють.
Прикольно, стільки часу.
Гейбові батько купив на Різдво.
- Вітчим, ми також говорили постійно.
Бачив пару твоїх графіті, непогано!
- Так? - Справді, в тебе талант.
Та деколи щось і виходить...
Я добре провів з тобою час.
Прикольно.
Що таке? - Батарея розряджається, їй вже 10 років.
Що там слухаєш?
Та нічого особливого.
Можеш так...
Надаю тобі по задниці.
Класно виглядаєш. Зараз дістанеш.
Закінчується приплив, давай бери доску.
Я працюю. - Серйозно? Шкода.
Тоді бувай. - Зачекай вже йду.
Може спочатку переодягнешся.
Давай, давай, ідемо!
Ого! Але натовп.
Я тобі не допоможу вразі чого.
Давай їдь далі.
Давай тут, дивись немає людей.
Давай, але треба якось підїхати.
Вибач, хіба я не говорив про це місце.
Я не хотів тут натовпу.
Я часто сюди втікав від всіх.
Вперед? - Вперед!
Далі хочеш навчатись мистецтву?
Наразі малюю на вулиці, можливо.
А ти що зараз робиш?
Пишу книжку.
Коротке оповідання, як попереднє?
Також буде коротке? Цього разу мусить бути довше.
Читав його?
Хто б подумав, що океан приховує стільки таємниць.
Ніхто не знає, що там в середині...
І це я люблю найбільше.
Я там забагато вигадав...
- Тільки імена поміняв?
Коли ти прочитав?
Коли підростав.
Гейб ніколи про це не згадував.
Я йому про це ніколи не казав.
А чому він тобі мав сказати?
Ніколи не знав, що ти знаєш про мене.
Так про що нова книжка?
Наразі ще думаю. Ще не маю ідеї.
Надіюся щось з того вийде.
Ти добре пишеш.
Тобі серйозно подобається? - Так.
Давай щось перекусимо?
Давай зайдемо кудись?
Звичайно.
Ти на скільки приїхав?
Планував наступного місяця їхати в Барселону. Та з фінансами трохи тугувато.
Давай уроки серфінга.
Це не в моєму стилі.
А ти десь був?
Раз у Флориді.
Ну і раз батьки взяли мене в Мексику.
Ясно.
Я не їзджу багато. - А знаєш - треба.
Хотів би, може колись...
Для мистецтва.
Давай, підніми.
Ні, все О.К.
Не будеш знімати трубку? Мабуть це Джіні.
Ага...
Я в тому не дуже добрий. - Можу дати тобі кілька лекцій.
Їде просто на цей мур...
Втекли в останню хвилину. - Сліпий був чи що?
Часами може бути як ідіот.
Але він мій брат. Я люблю його.
А мій найкращий друг. Давай. - За здоров"я.
Йду за пивом. Хочеш? - Неси.
Що ти робиш?
Та заспокійся.
Я тільки перегляну. - Я нікому цього не показую.
Це Коді?
Так.
Він сумний.
Ти звідки знаєш?
Цей страх виходить з його уяви... Справляє враження.
Тут немає жодних іграшок.
Це щось.
Повертається зі школи,
...думає, чому все так...
Це його кімната.
Єдине його місце.
Досить.
Просто в кадик заїхав.
Я люблю бути з тобою.
Що таке? Я встиг. - Коді, йдемо.
Де ти був? - Плавав.
Цілу ніч? - Tак, а що?
Тільки питаю. - Їдемо чи ні?
Мабуть подам свої роботи, може знову приймуть.
Куди? - В академію Каларт.
Ти продовжиш навчатися?
Тебе ж вигнали, ідеш туди знову? - Я наразі тільки думаю.
Не надійся забагато.
Ми і так ледве тянемо, Не хочу щоб ти знову все кинув.
Алан фарбує будинки, може і ти з ним попрацюєш?
Йдемо.
Зараз дожену.
Я запізнююсь.
Чула, ти зустрічаєшся з Шоном. - Так, разом серфінгом займаємося.
То ти знаєш про нього? - Що ти маєш на увазі?
Він гей. - Перестань, ми плавали ще коли мені було 8.
Так? І все?
Так, ще щось?
Ні. - Тоді добре.
Зак. Просто я не хочу щоб він...
щоб він був з тобою... Не хочу щоб Коді це бачив.
Чому? Що таке?
Я запізнююсь, вже виходжу.
Добре.
Зак. Ти не голубий? - Джіні...
Ти ж ніколи нічого мені не говориш? - А ти як думаєш?
Я не дам собі з цим раду.
Я не міг до тебе дозвонитися. - Так.
Слухай, може ми... - Я зараз зайнятий.
Добре, розслабся. - Я знаю.
Послухай... - Краще забудь.
Шон привіт. - Привіт, як справи?
Мені потрібна допомога.
Шон - це Коді.
Привіт, як справи? Я Шон. - Допоможи мені.
Потрібна допомога?
Ти все робиш навпаки.
Спочатку постав 45 баб довкола.
- 45? - Щонайменше.
Коді, йдемо. - Ще не хочу, я не закінчив.
Шон. Подивись за ним? - Без проблем.
Давай пройдемося.
Я не можу його залишати. - Дай спокій, Шон з ним.
Ідіть, я собі пораджу.
Давай зробимо місток.
Шон собі чудово радить з малим.
Вибач за минулий день.
Я дурень.
Просто зважся на щось.
Якщо хочеш щоб ми розійшлися - не потрібно все на мене виливати.
Добре.
Справді, я втомилася.
Добре.
Розумієш мене? - Tак, Торі, я тебе добре розумію.
Коді, йдемо. - Ще 5 хвилин. Шон будує!
Ні, йдемо. - Але Шон будує!
Я хочу розвалити замок? - Мусимо йти.
Розслабся. - Дай йому поскакати по ньому.
- Давай.
Добре, чудова робота.
Хочу поговорити з тобою про вчорашнє.
Що саме? - Думаю в тебе талант.
Не змарнуй його. Роби з цим щось. - Це все?
- Tак.
Я спізнююсь.
Торі, я задзвоню...
Доброго ранку.
Котра година?
Хочеш вже йти?
Так я мушу.
Справді я мушу йти.
Де Коді? - Це тебе обходить.
Що ти таке говориш? - Де ти був? Я дзвонила 3 рази.
Ти мене потребувала? - Хотіла щоб ти був тут.
Я завжди тут. - Але не минулої ночі.
Тобі щось потрібно?
Алан їде на співбесіду...
хоче взяти мене з собою.
Він хоче нас звідси витягти.
Алан? - Tак.
Алан?
Будь з малим в цей вікенд.
Я теж маю плани.
Які?
Ти скимось трахаєшся?
Що ти хочеш?
Бачила як тебе хтось підвіз.
Знаю що це не Торі. Хто це?
Ніхто?
Отже, ти вільний.
Ну прошу. Тільки ти... - Знаю.
Все О.К?
Tак.
Що робиш? - Збираюсь попрацювати.
Приїдь наніч, приготую стейк.
Не можу. - Тоді приготую ще коктейлі.
Хто це?
Ніхто.
Зачекай. - Так ти зможеш? Що сказати Алану.
- Tак. - Супер, дякую.
Шон, я не зможу. - Чому?
Джіні їде, я за малим мушу дивитися.
Так візьми його. - Ні.
- Чому?
Не буде проблеми? - Ні, він хороший малий.
Ну добре.
Хочу ці!
Давай ще на інші подивимось.
Глянь, ці крутіші. - Але я хочу тамті.
- Ну добре.
Привіт малий. Як твої справи?
Ти зголоднів? - Просто вмираю.
Аж так? Що тобі приготувати?
Дай йому щонебудь. - Напевно я його не питав?
Ні. - Отож.
Вип"єш чогось. - А ти що будеш?
Вино. Купив 6 пляшок зі знижкою.
Ну малий що приготувати? - Чізбургер...
Добре. - Хот-Дога.
Чіпси политі шоколадом...
І ніяких овочів. - Ніяких? Точно?
Добре. Біжи подивитись на океан.
А я зроблю вечерю. Маю надію.
Чи звідси видно місто? - Звичайно.
А ти куди? - Я не все маю тут.
Та не завертай собі голову. - Але я хочу. Цей малий хороший.
Буду за 5 хвилин.
Я іду подивлюся чи все гаразд.
Вона куди поїхала? - В Орегон. Шукати кращої роботи.
Вражений що ти робиш для малого, але ти не повинен.
Я мушу.
Це твій вибір, Зак.
- Це родина.
Єдина яка є.
Це в тебе від мами.
Знаю.
Їди сюди.
Чого? - Та ходи вже.
Давай я перевірю... - Не потрібно.
Він вже спить, все впорядку.
Ти точно не залишишся? - На сьогодні досить вражень.
Візьми це. - А що це?
Вступна заява в академію. - Шон, я не хочу знову це проходити.
Дякую за вечір. - Добраніч.
Ти мабуть скоро вже поїдеш? - Мені тут дуже добре.
Може ти поїдеш зі мною?
Ти жартуєш? - Ні, я серйозно.
- Поїдемо разом, моя квартира недалеко Каларт.
Ти такий красивий. - Ти жартуєш.
Навчись приймати компліменти.
Дякую.
Я щасливий що ти тут. - Я також.
Брате! Де ти?
Гейб! - Швидко!
Вернувся твій брателло!
Де ти заховався?
Ти напевно з коханцем? - Ні.
- З дівчиною?
Авжеж.
Чого ти не подзвонив.
А що, я тобі заваджаю? - Я спав.
При відкритих дверях?
Іди сюди. - Радий тебе бачити.
Дуже скучав...
Що ти тут ще робиш? Думав ти переїзжаєш. - Ні ще ні...
Та ці переїзди такі депресивні. - Так тут багато місця.
З тобою все гаразд? - Tак.
Справді? Після розриву має бути важко.
- Ну так. - Не переживай, знайдеш собі когось.
Маю надію, дякую.
Так ти готовий до пива й забави? - Звичайно.
Тоді я йду до Зака. - Добре, приведи його сюди.
Хто це?
Мабуть прибиральниця.
Вона ж по вівторках. - Точно.
Може хлопець з басейну?
Все О.К? Ти якийсь дивний. - Я трохи втомився.
Принести тобі щось? - Може трохи чогось нежирного.
Що тут робиш? - Маю невелику перерву от і забіг.
Там що не має класних баб? - Є! Ти б бачив!
Роблю ввечері забаву, буде багато знайомих, готуйся.
Мені ще півгодини.
А ти часу не марнував.
Ти вичистив всі дошки.
Велике спасибі.
Ну так, але це вже давно було.
Тоді дo 5-ї? - О.К.
Класна футболка.
Як там з дівчатами? Ви з Торі розійшлися?
- Tак. - Ну і добре, так буде краще.
Ти вже розглядаєшся навколо?
Зустріти когось не є легко. - Це не так просто.
От і він!
Останній заносить дошки.
Мій братан на дошці. Нечасто таке побачиш. - Через 10 років я тебе теж запитаю...
Ага, я ніколи цього не кину.
Що в тебе? - Шон, що ти робиш?
Охолонь, трохи вважай.
Що трапилось?
Зайди до своєї кімнати на хвильку.
Скажи що Коді в це не вмішаний. - Ти про що?
Чому ти мені нічого не сказав? - Чого?
О.К, твоя невизначеність це одне,
але втягувати дитину в це. - Нікуди я його не втягую.
Водиш його до Шона. - Він його любить...і що?
Я не про нього, я про нас. - А що з нами?
Коді потрібен справжній батько. - Перепрошую, але я не Алан.
Ти не розумієш, він ще малий.
Він цього не розуміє. - A те, що ти трахалась цілий рік?
Відвали. - Він пропаде без мене.
Ти пробуєш розвалити сім"ю? - Так, Джіні, я дуже цього хочу.
Малий є з нами тільки завдяки мені.
По маминій смерті я мусів усім зайнятись. - Ага, і тепер ми зробимо велике гей-весілля?
Будеш гордістю родини? - От чого ти боїшся?
То не йдеться про Шона чи мене.
Ти боїшся залишитись сама. З тобою ніхто не витримує.
Дуже приємно. Засуджуй мене.
Ти маєш рацію, мене кидають. Але ти... є забавкою на літо.
Робиш з себе посміховисько. Браво, ти все робиш правильно.
Вважаєш що так буде добре малому?
Так.
Справді? - Ні, я не знаю.
Якщо так, то чому ти це приховуєш? - Я не знаю, звідки я маю знати.
Я хочу тільки якнайкраще для Коді.
Я також цього хочу.
Вибач.
Мені потрібно трохи часу.
Не знаю чи я цього хочу.
Виглядало що хотів.
Не знаю чи хочу... на завжди.
Що це має значити? - Мені не так легко як тобі.
Все це для мене нове. - Разом ми пройдемо через це.
Ні ти цього не розумієш. Я не можу мати все що я хочу.
Ти не будеш мати нічого, якщо не захочеш це взяти!
Взяти? Ти і Гейб завжди мали все. Без всяких питань.
Ти не розумієш, не всі так живуть.
А ти і Джіні? Звинувачуєте всіх, бо не можете собі раду дати? Як ти це назвеш?
Послухай...
Чому ти це робиш?
Тільки не називай мене вразливим педиком. - Що?
Не хочу бути більше твоїм принцом з казки.
Знайди собі іншу еротичну фантазію. - Ти справжній засранець.
Я закінчив. - Справжній засранець.
Я закінчив, вийди.
Зачинено.
Я повністю викачаний.
Кухня ще не працює. Каву будеш? - Так, попрошу.
Рано ти вчора пішов, майже втік.
Отже.
Отже?
Чому ти мені нічого не сказав?
Чого?
Мені все одно. Справді.
Не розумію, ти про що.
Ти... завжди знав? - Серйозно чувак.
О.К.
Факт, те що це з моїм братом, трохи дивно.
Знаю. - Це справді дуже дивно.
Я зрозумів. Вибач.
Не перепрошуй. - Не кажи нікому, О.К?
О.К.
Ти зустрічався ще з кимось? - Ні.
В них ніби горло глибше. Це правда? - Перестань!
Ликають цілком?
Він класний, а? - Закрий вже своє рило!
Де ти спав?
В машині. - Чого до мене не приїхав?
Це ж нічого не міняє. - Нічого не міняє? Ну ти...даєш.
Пам"ятаєш як раніше я ставився до геїв? - Ще до Шона...
Це не так просто для мене. - Це не так просто для тебе, так.
Знаєш, все вже скінчилось, тож іди вже.
Мені треба прибрати, іди.
Ми все ще друзі? Я серйозно.
Чи можна до тебе?
Джіні!
Де моє портфоліо? Не можу знайти.
Не знаю. - Я мушу його знайти.
Я не бачила.
Яке сьогодні число? - 30-те.
Навіщо тобі це. Тебе вже виганяли. - Ти хочеш знову через це проходити?
Я хочу ще спробувати. - Там одні багаті навчаються.
В порті набирають робочих.
Хороша робота, заробиш гроші.
Чому ми не зустрічаємося з Шоном?
Часом так буває, люди розходяться.
Чому?
Це складно, справи дорослих.
Давай поїдемо до нього? Він класний.
Ні. Часом люди більше не бачаться.
Як мій тато? - Tак Коді, як твій тато.
Шефова встала сьогодні не з тієї ноги... День був жахливий.
У вас одне нове повідомлення.
Вітаю Зак, це з академії Каларт. Отримав ваше портфоліо та заяву.
Хочу з вами обговорити кілька моментів вашого прийому...чекаю.
Щоб повторити натисніть 4...
Прокидайся.
Що ти робиш? - Сплю.
Я бачу що спиш.
Зак, зачекай.
Алан отримав роботу.
В Портланді. І я...хочу з ним їхати.
Можу там добре заробити.
Та вони не беруть дітей.
Як без дітей? - Ну не беруть...
До того ж, Алан ненайкращий батько.
Коді мусить залишитись тут з тобою.
Хоч на деякий час... - На який час?
Не знаю, 6 місяців, може рік.
З батьком не може залишитись, ти знаєш.
Знаю.
І їхати зі мною теж.
Зак, немає іншого виходу.
Маєш ще?
Я вже поїла. Будеш?
Смакує тобі?
Мамо.
Я можу їхати з тобою?
Я ж тобі казала щоб ти приглядав за Заком та дідусем.
Зробиш це для мене?
Ало, ні його не має.
Привіт мавпочка!
Мене прийняли.
До Калартс. Прийняли назад.
Не знаю як дам раду. - Щось придумаєш. Ти тут застряг.
Ні я так не думаю. - Так, ти застряг тут.
Джіні таки зібралась їхати.
Може їй не варто, де її відповідальність?
Я не можу їх залишити.
Подумай.
Радій, ти повинен святкувати?
Є ще щось, що я хочу тобі сказати.
Я вже знаю.
Я знала віддавна.
Ти була єдиною, кого я любив.
Ти для мене була важливою.
Та я все зіпсував.
Я не був повністю тобі відданий.
Я не зможу давати тобі те, що ти хотіла б.
Ти кохаєш його? - Та перестань.
Я серйозно, він хороший хлопець.
Не можна комусь належати назавжди.
Так навіщо старатися?
Хіба не варто?
Думаєш?
Торі.
Я можу в тебе переночувати?
Мені нема куди піти, а на Джіні дивитися....
Без проблем.
Ти можеш навіть трахнути мене.
Та ти що.
Скажи щось.
Ти скажи...
Учень повернувся, він був неправий.
Хоче здавати ще раз іспит...
Ти де?
Тепліше.
Холодно.
Повернися.
Мені так прикро.
І повинно бути.
Це ти вислав мої папери?
Tак.
Чого ти тут?
Що змінилося?
Я.
Допоможеш мені?
Ти справді питаєш?
Звичайно! Всім!
Всім?
Tак.
Мене прийняли.
Я так і знав!
Цього разу я хочу закінчити. - Звичайно.
Це я тоді закинув школу.
Tак... для мами, для Коді, для всіх...
Я був змушений.
Нікому про це ще не говорив.
Я справді хочу закінчити цього разу,
і хочу щоб у нас все вийшло.
Тоді вперед.
Я так тобою пишаюся. Так пишаюся.
Шон! - Привіт Коді.
Алан, візьми його до хати.
Зак, що він тут робить?
Ви зі мною граєтесь. - Граємось?
Джіні, ще ти залишаєш сина.
Я не маю іншої можливості.
Ще 5 хвилин і я виходжу.
Коді, замовкни вже хоч на хвильку. - Не говори так до нього!
Подивись що він робить? - Заспокійся, прошу? Для мене.
Спокійно. - Зак, спокійно!
Господи.
Я зайду й перевірю...
Шон справді хороша людина. Він піклуватиметься про нас.
Якщо ти не можеш його взяти, то це не значить,
що малий не може бути щасливий.
Подивись навколо.
Чи кожній дитині тут добре?
Деякі навіть цього не мають.
Мене прийняли в академію. - Я знаю.
Знаєш?
Коли ти збиралася мені сказати?
Вони сказали що це ти кинув. - Цього разу я закінчу навчання.
Ти не зобов"язаний.
Йому буде добре з нами.
Або залишайся. Вибір за тобою.
Якщо у мене з Аланом не вийде...
...тоді краще йому бути з тобою.
Він буде в хороших руках, обіцяю.
Я знаю.
Готовий?